Tekstityksen päiväys: 06.5.2007 Versionumero: 1.1
Suomennos: HollowMan, jali, jen187, Ngz, ^konnA, miika-, lollipoppi, matti
Oikoluku: Tommi
- Missä lautasesi on, Kelly? - Ei ole nälkä.
Jotain on syötävä ennen kouluunmenoa.
- Haluatko hilloa? - Kyllä, kiitos.
Varo vähän, Brenda! Älä sotke vaatteitani.
- Billy Baker on matikanluokallani tänä vuonna. - Reputtiko hänkin?
Pää kiinni!
Sinä haiset! Äiti tuo haisee. Hänen pitäisi käydä suihkussa ennen kuin tulee syömään.
- May Belle, tässä mehusi. - Kiitos.
- Kuka vei tennarini? - Jesse, niitä ei voinut juuri enää tennareiksi kutsua. Heitin menemään.
- Mitä? Äiti! - Olen pahoillani, mutta en päästä sinua kouluun minkään pummin näköisenä.
Siellä on ihan hyvät Brendan entiset kengät.
- Tyttöjen kengät! - Nyt on kiire.
Billy, on aika mennä.
- Mikä sinulla on hätänä? - Tänään on iso kilpailu. Tennarini.
- Löysin hänelle ihan hyvät kengät. - Niin, tyttöjen. Ei niillä voi juosta.
- Et pystynyt kisaamaan entisilläkään. - Hän tarvitsee uudet tennarit, Mary.
Meillä ei ole juuri nyt varaa...
Ne käyvät molemmille. Joko teit askareet?
Juuri menossa.
Pyrin pitämään pysähdykset 10 sekunnissa.
Hei, ne ovat minun evääni!
Nyt riittää.
- Sait juuri ilmaisen aterian, heinäkenkä. - Rauhoitutaanpas nyt.
- Miksi kutsuitkaan opettajaasi? Haluan kertoa Alexandralle. - Mörköturvaksi. Siirry nyt siitä.
- Alexandra, se on "Mörköturpa-Mayers." - Käskin siirtyä!
Luokan perussäännöt: Ei keskustelua, ei purukumia, ei elektronisia vekottimia.
Jos lataatte internetistä aineita, seuraa jälki-istuntoa.
Aloitetaan vuosi siis olemalla kunnolla. Odotan teidän tekevän muistiinpanoja.
Tiedätkö mikä tuo on? Luuserintunnistimeni.
Jesse Aarons.
Siskoiltasi sai kuulla samaa, sinulta en enää kuuntele! Sama koskee sinua.
Hän löi minua.
- Olet mennyttä. - Scott Hoager ja Gary Fulcher, hiljaa!
No niin. Takaisin siihen, missä olimme ennen tätä ikävää keskeytystä...
Siistit tennarit. Käytätkö siskosi alusvaatteitakin?
Hän kysyi sinulta kysymyksen, keijukainen.
Huomenta, lapset. Tervetuloa takaisin. Toivottavasti vietitte mukavan kesän.
Rouva Meyers, tässä on Leslie Burke. Hän tulee luokallenne.
- Leslie, tervetuloa Lark Creekiin. - Kiitos.
Kiitos, rehtori Turner.
No niin, Leslie. Joudut istumaan tänä aamuna minun pöydälläni, kunnes saamme sinulle paikan.
Haluan aloittaa vuoden lystikkäästi.
Saatte kirjoittaa yhden sivun esseen lempiharrastuksestanne.
Rouva Meyers, tarkoititteko, että sivu kirjoitetaan molemmin puolin?
- Yksi sivu riittää. - Teen kaksi!
- Anteeksi... - Onko sinulla dollaria? Muuten joudut laskemaan housuihisi.
- Mikä ongelmasi on? - Löytyykö sitä taalaa? Sinulla se ongelma on.
- Kivat jalat. - Sanoitko jotain?
Tarkoitin, että oletteko kuulleet tarinaa siltojen alla asuvista peikoista, -
- jotka keräävät tullin onnettomilta kulkijoilta. - Peikoista? Mistä hän puhuu?
Hyvä yritys, pissis. Se on edelleen dollarin.
Seuraava ryhmä, paikoillenne.
Fulcher, Hoager, tänne nyt!
Vauhtia nyt, kisa käyntiin!
- Olet mennyttä. - Linjan taakse.
Hei, uusi tyttö! Tämä on vain pojille. Puhun sinulle!
Mikä hätänä? Pelkäätkö häviäväsi tytölle?
Valmiit... Paikoillanne... Nyt!
Vauhtia, Hoager!
Juokse, Jesse!
Sinä voitat!
Voititko, Jesse?
Sinähän olet Jesse?
- Huomisiin. - 10 sekuntia.
Kiitos.
- Seuraatko minua? - En, asun tuolla.
Olemmeko naapureita? Onko sinulla pikkusiskoja?
Ei, minä vaan.
Onko sinulla barbeja?
Taitaa niitä muutama olla. Onko sinulla?
- On. Yksi ja puoli. - Puoli?
- Toinen meni poikki kun leikimme "Extreme- Barbeja". - Sellaisesta en ole kuullutkaan.
Huuhtelet ne vessanpöntössä ja pudotat yläkerran ikkunasta.
- Sellaista se on. Tosi kivaa. - Kuulostaa kivalta.
- No, nähdään. - Nähdään.
- Heippa, muksut. - Hei, isä.
- Menen hakemaan vähän tarvikkeita. Tuletko mukaan? - Mikäs siinä.
Nähdään.
Hän läikytti sen, miten se on muka syytäni?
- Kun pyydän vahtimaan vauvaa, vahdit sitä! - Nyt on Ellien vuoro.
Teen matematiikan läksyjä.
Teidän tyttöjen on aika auttaa enemmän. Ette ole enää pikkulapsia.
May Belle! Monestiko pitää sanoa, ettet koske tavaroihini!
- En se minä ollut! - Olitpas! - Todista se.
Mitä puuhaatte? Kiusaako hän sinua?
- Hän koski tavaroihini. - Mihin tavaroihin?
Miten kisa meni?
Uusi tyttö muutti naapuriin. Hän voitti kaikki pojat, jopa Jessen.
Vie roskat, ennen kuin tulet syömään.
Yksi tippa, se on May Bellen kukan taika.
- Kasvavatko nämä koskaan? - Kasvihuone täyttyy purppurakukillasi. May Bellen kukilla.
Ne ovat niin hienoja.
- Luulen, että nämä kasvavat nopeasti. - Niin minäkin. - Huomenna tämä on täynnä niitä.
- Hyvää huomenta. - Hyvää huomenta, neiti Edmonds.
- Oletteko iloisia, kun kesä on ohi? - Ei!
Ette? Minä olen. Tulkaa hakemaan soittimenne.
- Voisinko soittaa marakasseja? - Oletteko valmiita soittamaan?
Ota kuva, se kestää kauemmin.
Kamalan hiljaista. Piippolan vaarilla oli talo...
- Ettekö pidä siitä? - Emme.
Päästäkää sitten ääntä.
- Näin tämän jo eilen. - Ihan miten vaan.
Vaihda kanavaa! Anna se!
Lopettakaa, riitelette aina.
- Haluan katsoa tätä. - Emme voi jatkaa näin.
- Eikö meillä ole... - On keksittävä...
Ehkä voit ottaa toisen vuoron kaupassa.
Olet todella hyvä piirtämään. Parempi kuin kukaan tapaamani.
Kiitos.
Haluan jakaa tämän tekstin kahdesta syystä.
Ensinnäkin siinä käytetään hyvin adjektiiveja.
Toisekseen kirjoittaja kiinnitti selvästi huomiota siihen mitä hän näki ja tunsi.
Mikä on tärkeää jokaiselle kirjoitelmalle.
"Erillinen vedenalainen hengityskoje." Kirjoittanut: Leslie Burke.
Leslie, lukisitko sen?
"Kuljen varovasti eteenpäin. Yli kauniin ja tutkimattoman maailman alapuolellani.
Ajelehtien hiljaisuudessa. Sen rikkoo vain hengitykseni ääni.
Ylläni vain välkehtivä valo.
Paikka, josta olen kotoisin, jonne palaan, kun olen valmis.
Sukellan.
Olen sukeltaja.
Sukellan syvemmälle, läpi kiekuroiden kivien ja tumman merilevän -
kohti syvää sinisyyttä, missä hopeakalaparvi odottaa.
Uidessani läpi veden, kuplat purskahtavat minusta -
vaappuen kuin meduusat, kun ne kohoavat. Tarkistan hapen.
Aikaa ei ole tarpeeksi nähdäkseni kaikkea, mutta se tekee siitä niin erikoista."
Kiitos, Leslie. Tänään kello 19.00 TV:stä tulee erityinen ohjelma vedenalaisesta tutkimuksesta.
Haluan teidän katsovan sen ja kirjoittavan oppimastanne sivun mittaisen aineen.
- Leslie? - Entä jos ei voi katsoa tätä ohjelmaa?
Jos kerrot vanhemmillesi asiasta, he varmasti ymmärtävät sen.
Entä jos ei ole televisiota?
Isäni mukaan televisio tappaa aivosoluja.
Isäsi ei tiedä mitään. Me katsomme televisiota päivittäin.
- Tämä todistaa sanomani. - Hyvä on, valitse jotain muuta kirjoitettavaa.
- Vaikka, kuinka asua luolassa. - Riittää, Hoager.
Leslie, mistä aiot kirjoittaa aineesi? Kylpemisestä ja kaloista?
Uusi tyttö on Janicen paikalla! Mitä hän luulee tekevänsä.
Jesse, Jesse! Kiusaajat nitistävät hänet!
Haluatko kuolla? Takapenkki on kasiluokkalaisille.
Juuri niin. Pois tieltäni, heinäkenkä!
Sinä oikein kerjäät sitä.
Hän kiusaa joka tapauksessa. Yhtä hyvin voi pitää hieman hauskaa.
Janicen härnääminen on outo tapa pitää hauskaa.
- Mikä on tapasi pitää hauskaa? - En tiedä.
- Haluatko tehdä jotain? - En tiedä.
- Tehdään jotain. Mitä tehdään? - Et voi olla mukana.
- Missä? - Siinä mitä me teemme.
May Belle! En enää juurikaan leiki barbeillani.
- Jos haluat, saat ne. - Ikiomaksi? - Toki.
Olet onnekas, kun sinulla on sisko.
Niitä on neljä. Vaihdan ne kaikki hyvään koiraan.
- Olisi ihanaa saada koira. - Mennään ennen kuin hän muuttaa mielensä.
Kisa tien päähän. Paikoillanne, valmiina, nyt!
Tule, Jesse. Tule!
Entäs hait? Oletko nähnyt haita, kun olet sukeltanut?
En ole koskaan sukeltanut.
- Valehtelit aineessasi? - En. Keksin sen.
Se on erilaista kuin valehtelu. Ne piirustuksesi...
- Oletko oikeasti nähnyt ne omin silmin? - En, mutta...
Katso tuota! Siistiä.
Se on ollut siinä iäisyyden. En luottaisi sen kestävyyteen.
Tule, kokeillaan.
Saitko kiinni?
- Mitä teet? - Menen korkeammalle.
Se oli upeaa. Sinun on kokeiltava.
Kallista päätäsi taakse ja katso pilviä. Tuntuu kuin lentäisi.
Tarvitsemme paikan, joka on vain meille.
Paikan, jossa ei ole Janiceita ja Scott Hoagereita.
Mutta näemme heidät, kun menemme kouluun.
Niin, mutta jokin parempi paikka kuin vain koulun ulkopuolella.
Entä jos olisi taianomainen valtakunta, josta vain me tietäisimme?
En tiedä. Jos olisi?
Entä jos pääsisimme sinne vain tämän lumotun köyden avulla?
- Lumotun köyden? - Niin. Tule.
Leslie!
- Tule! - Odota.
Meidän ei pitäisi olla täällä. Tämä ei ole maatamme.
- Ole hiljempaa, ne kuulevat. - Mistä puhut?
Mikä tuo on?
Katso tätä!
Harmillista heille. He pääsivät niin lähelle.
- Mitä puhut? - Valtakunnan lähelle.
Mitä tuo on? Tuo ääni, olen kuullut sen aiemminkin. Tuolla on joku.
Se on kahleisiin sidottujen vankien ääni.
- Mitkä vangit? - Pimeyden ruhtinaan vangit.
- Meidän pitäisi mennä. - Odota. Katso.
Mitä nyt?
Katso tätä.
Se on upea.
Tämä se on.
Sotureita.
Ne ovat sudenkorentoja.
Ei, ne ovat sotureita. Puunlatvaprovinsseista.
- En tiedä tätä leikkiä. - Mitä leikkiä? Tämä on todellista.
Nämä ovat suuren linnakkeen rauniot, jonka ihmiset ovat vangittuna.
Meidät on lähetetty pelastamaan heidät.
Pimeyden ruhtinaan vangit! Kuunnelkaa minua!
Olemme tulleet vapauttamaan teidät. Kuuletteko? Näyttäkää, että kuulette!
Sinulla oli vain tuuria. On tuuleskellut koko päivän.
En kuule teitä!
Nähdään kohta.
Pitäisikö meidän auttaa häntä?
Kyllä hän pärjää.
- Mikä hätänä? - Jesse Aarons kamppasi minut, tahallaan!
- Ulos bussista, Aarons! - Ei hän tehnyt mitään.
Ala mennä.
- Mitä sinulle on tapahtunut? - Janice Avery on erittäin lahjakas.
Hän saa ketsupit lentämään parista metristä.
Voinko peseytyä teillä? Äitini ilmoittaa muuten rehtorille ja kaikille, ja se on loppuni.
- Hei. - Äiti, tässä on Leslie.
- Hei, Leslie. Kiva tavata. - Kiitos samoin.
- Joko perheenne alkaa kotiutumaan? - Kyllä, rouva.
Kiva.
- Nähdään. - Älä ole kovin myöhään, kulta.
- Outo ja tosiouto. - Olisit iloinen, että hänellä on ystävä.
- Missä isäsi on töissä? - Kotona, kuten äitikin. He ovat kirjailijoita.
- Kirjailijoita? Mitä he kirjoittavat? - Kaunokirjallisuutta.
- Sehän selittääkin sinut. - Mitä tarkoitat?
Keksit aina kaikenlaista. Sitä vanhempasi tekevät elääkseen.
- Tiedätkö jotain rautatavaroista? - En, miksi niin?
Isäsi on töissä rautakaupassa.
Tarkoitan vain, että olet kuka olet. Et ole sitä, mitä vanhempasi.
Jos he työskentelevät kotona, niin näet heitä varmaan jatkuvasti.
Enpä juurikaan.
- Mitä tuo oli? - Kranaatti.
Ei täällä ole kranaatteja.
Tule!
- Oravia! - Scott Hoager on hoager!
Squogreja!
Pimeyden ruhtinaan hiiviskeleviä sotureita.
- Ne hyökkäävät! - Tarvitsemme ammuksia!
Tämä ei ole hyvä.
Näetkö, tuolla ylhäällä!
- Näetkö? Oikeastiko? - Kyllä.
Tule, täältä näkee koko kuningaskunnan.
Eikö olekin hienoa? Voimme tehdä mitä vain täällä.
Katso tätä. Se on kokonaan meidän.
Vuorilta merille.
- Mitä tarkalleen ottaen katson? - Malta hetki. Sulje silmäsi -
ja pidä mielesi avoimena.
Miksi kutsumme tätä paikkaa?
Terabithiaksi.
Hiipikää varovasti.
Hyvää syntymäpäivää!
- Toivo jotain. - Hyvää syntymäpäivää!
- Tämä on halpa romu. - Eikä ole. Pidän siitä.
- Miten voit pitää jostain joka ei edes toimi? - Pidän siitä, koska sain sen lahjaksi.
Jospa sen voi palauttaa.
Isä, kasvihuoneessa on jotain.
Tämä tästä vielä puuttuikin, että joku eläin pääsee tänne.
- Mitä teet sille, jos saat sen kiinni? - Nämä kasvikset ovat osa elantoamme.
Meillä ei ole varaa jakaa niitä eläimien kanssa.
- Tapat sen? - Minun täytyy.
Enää se ei pääse tänne.
Toivottavasti ei. Mutta jos se pääsee, anna minun hoidella se.
- Voinko auttaa vielä jotenkin? - Et, mene tekemään läksysi. Siivoan tämän.
Tuolisi alla.
Sinulla oli kuulemma eilen synttärit.
- Pidätkö siitä? - Se on varmasti maksanut omaisuuden.
- Mitä sillä on väliä kuinka paljon se maksoi? - En tiedä.
Voin palauttaa sen ja tuoda halvemman tilalle, jos tahdot.
Kiitos paljon.
Jesse ja Leslie istuvat puussa...
- Katso, squogre ja haukka. - Tuolta hän tulee.
Ja kaveri, joka pystyy puolustamaan itseään kahdelta squogrelta, pelkää Hoageria.
- Rouva Edmonds? - Hän osaa puhua. - Tarvitsetteko apua?
Totta kai. Pelastit päiväni.
- Otan sen. - Kiitoksia.
- Terve, kaverit. - Terve, pojat.
- Miten olet noin hyvä tuossa? - Hyvä missä?
Rakentamisessa. Olet hyvä tytöksi.
- Samasta syystä kuin olen nopeakin tytöksi. - Tiedät, mitä tarkoitan.
Olet hyvä piirtämään pojaksi.
Hyvä on, tulitauko.
Eivätkö vanhempasi huomaa tavaroiden katoavan?
Eivät silloin, kun ovat kirjoittamassa kirjaa. Mikä tuo on?
Näyttäytykää!
- Se on jättiläispeikko! - Ei, se oli valtava puu, joka melkein tappoi meidät.
Luuletko tuon puun kaatuneen itsestään?
Kun Pimeyden ruhtinas tajusi, etteivät squogret pelottaneet meitä, hän lähetti jättiläispeikon.
Kuinka suuren?
Noin suuret sen jalat ovat.
- Uskotko niin? - Mikä muukaan se olisi?
Mitä teemme?
- Jos meillä olisi peikonmetsästäjä, voisimme yllättää sen. - Katso tuota. Tule.
- Luulen sen menneen tännepäin. - Hallitsemme Terabithiaa, eikä mikään pysäytä meitä!
Juostaan kilpaa köydelle.
Rakastan tätä paikkaa!
Mene pois täältä, äläkä tule takaisin.
Mitä teet?
- Hoidin sen puolestasi. - Hoiditko? Miten?
- Vein sen kauas metsään. Se ei tule takaisin. - Lupasiko se olla tulematta kasvihuoneeseen?
Ei, luota minuun, se meni...
Sinun on ymmärrettävä jotain. Se ei ole piirroshahmo, -
se on vain tuholainen, joka syö ruokaamme, rahaamme ja aikaamme.
Lakkaa unelmoimasta ja tee kuten sanon.
Kauniita unia.
- Valot pois, Jesse. - Hyvää yötä, isä.
- Tapammeko peikon koulun jälkeen? - Kävelet pää pilvissä.
Peikkoa ei ole olemassa.
Parempi, etten kerro terabithialaisille. He pitivät sinua kuninkaana.
ANNETAAN KOIRA
Alexandra, isäni antoi minulle karkkia.
- Sinuna en heiluttelisi noita. - Olet vihainen, koska minulla on jotain, jota sinulla ei.
- Älä tule itkemään, kun menetät ne. - Syön ne, en menetä.
Jesse! Janice Avery varasti keksini!
- Mitä minä sanoin? Olisit pysynyt hiljaa. - Tuolla hän on. Mitä teet?
Hän laskuttaa pissaamisesta.
- Kymppi, pätkä. - Minulla ei ole rahaa.
Tuo ei ole reilua. Pissaamisen pitäisi olla ilmaista.
Poistakaa vessamaksut!
- Haluan namuni takaisin! - Mitkä namut, namu?
Sinun pitäisi hakata hänet. Olet veljeni.
- Tiedätkö mitä tapahtuisi, jos haastaisin riitaa hänen kanssaan? - Saisit köniisi.
- Lentäisin koulusta, kun tappelisin tyttöä vastaan. - Hän varasti namuni.
Mennään.
Ei se mitään, May Belle. Me kostamme hänelle. Emmekö vain, Jesse?
Terabithialaiset kuulevat sinut. He luulivat sinua kuninkaakseen.
PEIKONMETSÄSTYSKAUSI ALKAA TÄNÄÄN
Jesse!
Tämä on sinun ikioma, tarkastettu peikonmetsästäjäsi.
- Onko se minun? - On, se pissasi juuri collegepuserolleni.
Jesse, kiitos.
Nimesi on Prinssi Terrieri, peikonmetsästäjä. Lyhennettynä P.T.
Se taitaa haistaa peikon.
Meillä on seuraa.
Karvaisia haaskalintuja!
Mikä tuo on?
Jättipeikko.
Kivat jalat.
Juokse!
Taisimme eksyttää sen.
- Mikä on sen heikko kohta? - Onko sillä edes sellaista?
Koira suututtaa sitä.
- Tuo on sen heikko kohta. - Sitä kutittaa.
- Ällöttävää. - Vanhaa varvasmönjää.
Hyvä poika.
Mikähän on Janicen heikko kohta?
Kahdeksasluokkalainen tyttö... Varmaankin kahdeksasluokkalaiset pojat.
- Keneen hän on ihastunut? - Enpä tiedä.
Kahdeksannen luokan siistein poika on varmaankin Willard Hughes.
- Siinäpä se. - Mitä?
- Kirjoita: "Rakas Janice..." - Kirjoita itse.
Enkä, poikien käsiala on syvältä. Ei millään pahalla. Sinun on kirjoitettava.
"Rakas Janice, olet upein ja kaunein ihminen, jonka olen tuntenut."
- Mikä on hänen pulpettinsa? - Se, jossa on kuivunutta verta ja luita.
"En tiedä, tiesitkö tästä. Mutta mielestäni olet tosi upea."
"Olet koulun kaikista tytöistä upein."
Kirjoita näin: "Otetaan selvää, onko se, mitä meillä on, todellista."
- Herra Bailey? Etsin teitä. - Miksi?
- Joku taisi oksentaa tyttöjenhuoneeseen. - Käyn katsomassa.
"Tavataan bussipysäkillä koulun jälkeen. Mennään yhdessä kotiin ja puhutaan meistä."
Kirjoita suurin kirjaimin. "Rakkaudella, Willard."
Jos jäämme kiinni, olemme mennyttä.
- Sain lappusi. Se oli herttainen. - Mikä lappu?
Säästän näitä paikkoja. Willard Hughes ja Janice menevät kotiin samalla kyydillä.
- Mistä puhut? - He ovat umpirakastuneita.
Kerropa tuo Willardille, nimittäin hän menee kotiin omalla bussillaan.
Janice, mitä tapahtui?
Eikö Willard tietänyt olevansa umpirakastunut sinuun?
- Mennäänkö? - Minä haluan tulla mukaan.
- Et saa. - Tämä on vapaa maa!
Älä seuraa, tai kerron Alexandralle, että imet peukaloasi vieläkin.
- Mitä sanot? - He ovat saaneet kirjan valmiiksi.
- Mistä tiedät? - Leslie, tule auttamaan!
Tule.
- Hei, äiti. - Leslie, tule peremmälle.
- Töpinäksi, meillä on töitä. - Saako kaverini Jesse auttaa?
Sinäkö olet siis Jesse? Olen Judy. Olet kuulemma hyvä maalaamaan.
Otapa pensseli ja maalaa. Haluan, että olemme valmiita ennen auringonlaskua, -
jotta näemme, kuinka se leimahtaa.
Sinulla on vakaa käsi. Oletko taiteilija?
- Olen. - Elämän paras palkinto -
on tehdä työtä, joka on sen arvoista. Roosevelt sanoi noin.
Mitä minä sanoin. Oliko sen arvoista?
- Terve! - Jesse, tee ensimmäiseksi läksyt.
Pidän ostosviikonlopun parin viikon kuluttua, joten sinun täytyy tehdä lisähommia kotona.
Elämän tarjoamista palkinnoista paras on, että kun tekee kovasti töitä, se palkitaan.
- Oletko käynyt taidetunneilla? - En. Keksin kaiken itse.
Olet erittäin lahjakas.
Älä anna muiden häiritä sinua.
- Ole hyvä. - Kiitoksia.
Kävin juuri vessassa. Joku itkeskelee yhdessä kopissa.
Hän taitaa olla Janice Avery.
- Johtuisikohan se siitä pilastamme? - Ei. Tule.
Poistakaa vessamaksut!
Mene pois! Heti!
- Sinun pitäisi puhua hänen kanssaan. - Vitsailetko?
Tuo ei ole tekoitkua. Hän itkee oikeasti. Enkä minä voi mennä naistenhuoneeseen.
- En halua mennä yksin. - Mikä hätänä?
Tyttö, joka on nähnyt jättiläisen pelkää jotain typerää kahdeksasluokkalaista?
- Kerro. - En halua.
- Mikset? - Kerron perillä.
- Hänen isänsä suuttuu hänelle. - Niin minunkin, jatkuvasti.
Hänen isänsä lyö häntä.
Kerran hän huusi niin kovaa, että he soittivat poliisille.
Se juttu levisi, ja kaikki seitsemäs- ja kahdeksasluokkalaiset tietävät siitä.
Se selittää paljon.
Mitä sanoit hänelle?
Kerroin siitä, kun ei ole televisiota, ja kaikki nauravat.
- Etten tiedä, millaista on, kun on jokaisen mielestä kummajainen. - Mitä hän sitten sanoi?
Pyysi neuvoja.
- Janice Avery pyysi sinulta neuvoja? - Niin.
- Sitten? - Kehotin teeskentelemään, ettei hän tiedä, mistä kaikki puhuvat.
Niinpä muutaman viikon kuluttua asia unohdetaan.
- Sitten annoin hänelle purukumin. - Meidän pitäisi lähteä.
- Haluatko tulla taas huomenna? - En voi, minulla on hommia.
- Entä ylihuomenna? - On sunnuntai, menemme kirkkoon.
- Saanko minäkin tulla? - Vihaisit sitä.
- Enkä, se voi olla kivaa. - Tytöt eivät saa pitää housuja.
- Kyllä minulla mekkoja on, Jesse. - Sinä mekossa? Se on nähtävä.
Nähdään!
Tarvitsemme kelloja Terabithiaan.
Olen iloinen, että tulin. Jeesus -kertomus on kiinnostava.
Eikä ole, vaan pelottava. Hänen käsiensä läpi lyötiin naulat.
Meidän syntiemme tähden Jumala otti Jeesuksen hengen.
- Uskotko sen olevan totta? - Se lukee Raamatussa.
Sinun pitää uskoa siihen, vihaat sitä. Minun ei pidä, mutta minusta se on hienoa.
Raamattuun pitää uskoa, Leslie.
- Miksi? - Ellet usko, -
- joudut helvettiin kuollessasi. - Mistä olet kuullut tuon?
Eikö niin, Jesse? Jumala tuomitsee uskottomat helvettiin.
- Luulen niin. - Minä en.
En usko Jumalan tuomitsevan ihmisiä helvettiin. Hän on liian kiireinen huolehtiessaan tästä.
Jesse, tule auttamaan!
Minä tulen.
Hae porakone kasvihuoneesta.
- Joko olet onnistunut tappamaan ne? - Tuo ei ole kivaa. Katso!
Oletko ajatellut istuttaa niitä aurinkoon?
Missä avaimeni ovat?
- Mitä? - Avaimeni. Et palauttanut niitä.
- Mieti! - Jätin porakoneen tähän. - Liikkeen avaimet ovat siinä, he pitävät kirjaa kaikesta.
Lukkojen uusiminen maksaa yli 600 dollaria.
- Niiden on oltava täällä. - Ellei minulla ole niitä avaimia viikonloppuna...
- Löydän ne kyllä. - Piirtäisit vaikka rahaa, jolla maksan.
- Ole hyödyksi ja piirrä vähän rahaa. - Sanoin löytäväni ne!
Näytät kauhealta. Mikä hätänä?
- Hukkasin isäni avaimet. Nyt hänen pitää hankkia uudet avaimet ja lukot. - May Belle?
- Älä anna hänen suuttua minulle! - Mitä?
- Tiedän, missä isäsi avaimet ovat. - Tiedätkö?
Puhuimme niistä kelloista...
Sen pitäisi olla yllätys. Olen kerännyt metalliroinaa.
- May Belle halusi auttaa... - Ja sinä annoit?
- May Belle, miksi sanoit löytäneesi avaimet maasta? - Ne olivat maassa.
Niin, kasvihuoneessa. Mikä sinulla on?
- Isä tappaa minut. - Odotin vain oikeaa hetkeä.
Tiedät siis, missä avaimet ovat?
Näkemiin.
- Kerro äidille, että tulemme pian. - Kerrotko isälle, että se oli minä?
Älä huoli, minun ne avaimet pitää löytää. Nähdään myöhemmin.
Vesi on noussut. Mennään.
"Laskeudu sieltä pilvistä, piirrä vaikka rahaa."
- "Ole hyödyksi ja piirrä vähän rahaa." - Mistä oikein puhut?
- "Tämä ei ole leikkiä, vaan vakava asia." - Jesse!
Mitä mahtavaa muka olisi olla vakava koko ajan, kerro se?
Mitä jos Pimeyden ruhtinas saa avaimet ensin?
En pelkää ruhtinasta, ne ovat isäni avaimet.
Leslie, mene taakseni.
- Käänny, niitä on enemmänkin. - Ota tämä.
P.T, kiinni!
Hyvä poika!
Juokse!
Nopeammin!
Sanoinhan niiden olevan kranaatteja.
Sain sinut!
Suoraan edessä, ole valmiina!
- Ne saavat kohta kiinni. - Olemme Terabithian nopeimmat.
Se tarkkailee meitä.
- Missä avaimet ovat? - Täällä. Avaa tämä.
- Missä Terabithian soturit ovat, kun niitä tarvitsee? - En tiedä.
Upeaa, nyt meitä on kolme.
Nyt olemme tasaväkisiä.
- Tule! - Tule tänne, P.T.
Ole varovainen, olet melkein siellä!
- Nähdään. - Nähdään.
Hän on soittanut jo kolme kertaa! Se on tyttöystäväsi.
Ei hän ole tyttöystäväni.
- Jesse? - Kuka siellä?
Tiedän, että nyt on lauantai, mutta tässä on opettajasi, rouva Edmunds.
Aioin viedä siskontyttäreni museoon, mutta siskollani -
on muita suunnitelmia, joten ajattelin lähtisitkö sinä mukaani?
- Äiti? - Onko se vauva?
Se voi hyvin, May Belle on siellä.
Opettaja tahtoo minut mukaansa museoon, sopiiko se?
Rouva Edmunds? Voin lähteä.
- Valmista. - Kyllä, rouva.
Unohditko jotain?
En, kaikki hyvin.
- Pidätkö siitä? - Pidän.
Se on Brogal, yksi suosikeistani.
Aloittikohan hän piirustuslehtiöllä kuten sinä, Da Vinci ainakin aloitti.
Ihmeellistä kuinka paljon hän on saanut siihen yksityiskohtia.
- Olethan aikaisemmin käynyt museossa? - En, tämä on ensi kertani.
Todellako? Siinä tapauksessa tämä on kunnia.
Ulkona on hieno ilma.
Tässä kuussa on satanut niin paljon, että ajattelin japanilaisten varastaneen -
auringon johonkin luolaan ja että se ei koskaan tulisi enää esiin.
- Tiedät kaiken. - En pitkällä tähtäimellä.
Yritän pitää mieleni avoinna ja sinun pitäisi olla ihmeissään -
- mitä kaikkea tuolla onkaan. - Leslie Burke olisi sanonut juuri noin.
- Minun pitäisi pitää mieleni avoinna. - Hän on oikeassa.
Sinun kaltaisesi mieli täysin avoinna, voisit luoda kokonaisen uuden maailman.
- Kiitos erittäin paljon. - Ole erittäin hyvä.
- Ehkä voimme ottaa tämän joskus uusiksi? - Ehdottomasti.
- Mitä minä sanoin! - Herrajumala, Jesse!
- Missä ihmeessä olet ollut? - Missä sinä olet ollut?
Äiti...
Kysyin sinulta, eikä se ollut...
- Luulimme, että olit kuollut. - Hiljaa, Brenda.
Kuollut? Mitä on tekeillä?
Ystäväsi Leslie on kuollut.
Hän hukkui tänä aamuna, yritti ilmeisesti ylittää joen ja köysi katkesi.
Luultavasti löi päänsä.
Se ei ole sellainen köysi...
Se ei voi mennä poikki, eihän?
Mutta se meni.
Olen pahoillani, poikani.
Valehtelet. Hän ei ole edes kuollut!
Tahdotko aamiaista, kulta?
- Pitää tehdä pihatyöt ensin. - Isä tekee ne tänään, istu alas.
Ajattelimme isäsi kanssa käydä Burkella tänään esittämässä surunvalittelumme, vain me kolme.
Esittämässä mitä?
Sinun on oltava Jesse.
Olen herra Aarons ja tässä on vaimoni Mary, olemme pahoillamme menetyksestänne.
Olen niin pahoillani.
Tiedäthän, että hän rakasti sinua?
Lesliellä ei ollut monta ystävää vanhassa koulussa.
Toivoimme, että muutettuamme tänne, hän...
Hän sanoi, että jos sinua ei olisi...
Olet paras ystävä joka hänellä on ollut. Haluan kiittää sinua siitä.
Ole hyvä.
- Jesse. - Seuraavalla kerralla, meidän pitäisi pyytää Leslie mukaan.
Hän pitäisi siitä.
Hei, poika.
Valitan ystäväsi vuoksi.
Vaikuttaa, että olet luokan nopein nyt.
Se oli vitsi.
- Oletko kaheli? - Jesse Aarons! Mene odottamaan minua käytävälle.
Hiljaista lukemista kunnes tulen takaisin.
Jesse.
Kun mieheni kuoli, ihmiset sanoivat jatkuvasti, että älä itke.
Ihmiset yrittivät jatkuvasti auttaa unohtamaan.
Mutta en halunnut unohtaa.
Asiat joihin syyllistymme.
En saa oppilaita tunteelliseksi kovin usein.
Joten ymmärrän, että jos se oli vaikeaa minulle, -
kuinka paljon vaikeampaa sen täytyy olla sinulle.
Hei.
Leslie!
- Jesse! - Leslie?
Auta minua. En pääse ylitse. Nopeasti!
May Belle?
Odota. Älä liiku.
Ota kädestäni kiinni. Sain sinut. Älä huolehdi.
- Mitä oikein ajattelit? - Olin huolissani sinusta.
Älä ole. En halua sinua tänne.
- Haluan tulla mukaasi. - Tämä on meidän paikkamme. Mene kotiin.
Sanoin, mene kotiin!
Kulta, mikä hätänä?
Jesse. Kaikki kunnossa. Kaikki on kunnossa nyt...
Kaikki on mennyttä.
Onko se kuten Raamatussa sanotaan? Joutuuko hän helvettiin?
En tiedä kaikkea Jumalasta, mutta hän ei lähetä sitä pikku tyttöä helvettiin.
- Mutta minä joudun, koska se on minun syytäni. - Älä ajattele niin edes hetkeäkään.
Mutta se on. En kutsunut häntä mukaan museoon.
En halunnut kutsua häntä.
En ollut siellä hänen mukanaan.
- Se on minun syytäni. - Ei, ei ole.
Se ei ole syytäsi. Mikään ei tee siitä sinun syytäsi.
Se on kauhea asia, Eikä käy järkeen, mutta se ei ole syytäsi, Jesse.
Hän toi sinulle jotain erikoista kun hän kävi, eikö tuonutkin?
Siksi pidät hänestä niin lujasti kiinni.
Että pitäisit hänet muistoissasi elossa.
May Belle?
Olen pahoillani, että tyrkkäsin sinua.
Se oli typerää ja väärin.
Kaipaan kanssasi puhumista.
Hän on sinun käsissäsi nyt.
Odota!
Olen pahoillani, Jesse. En nähnyt sinua.
Voinko käyttää talonne lautoja?
Tietysti. Mitä vain...
Tarkoitukseni oli antaa sinulle Prinssi Terrieri, mutta en näemmä voi luopua siitä.
Leslie olisi halunnut sinun pitävän sen.
Olet myöhässä. Tämä on syvältä.
Selvä, mutta tiedän kaikkein ihmeellisimmän paikan leikkiä.
Sinun on luvattava, ettet kerro kenellekään siitä.
Et Brendalle, et Allielle, et edes Joycelle.
Joycelle? Salaisuus meidän kesken? Hän ei ole mitään muuta kuin vauva.
Olet oikeassa. Ja hän ei ole valmis prinsessaksi vielä.
Prinsessa? Kuka saa olla prinsessa?
Tätä mäkeä alas.
Varo askeliasi.
Ethän kurki?
Astu ylös.
Aukaise silmäsi.
MIKÄÄN EI MURSKAA MEITÄ
Teitkö sinä tämän?
Tein.
Odota hetki.
Katso, heidän on täytynyt kuulla huhu, että tänään saapuva kaunis tyttö -
- on uusi Terabithian valtias. - Ketkä ovat kuulleet?
Terabithialaiset. He ovat odottaneet.
Missä? En näe heitä.
Tämä on muinainen metsä, May Belle. Täynnä maagisia olentoja, -
mahtavia jättiläisiä, ja kaikkea mitä voit kuvitella.
Mutta sinun on katsottava hyvin tarkasti. Pitää mielesi avoinna.
Mitä pidät?
Voiko täällä olla kauniita kukkia?
Mitä hyvänsä haluat.
Ja linna, suuri, torneilla ja lipuilla.
Tietenkin.
Katso, Jesse. Se on kaunis.
Onko täällä kuningasta? Oletko sinä kuningas, Jesse?
Vain jos sinä olet prinsessa.
Terabithia.